Васил Шарков
Васил Шарков | |
български просветен деец | |
![]() | |
Роден | |
---|---|
Починал | 1965 г.
|
Учил в | Софийски университет |
Научна дейност | |
Област | История |
Васил Шарков в Общомедия |
Васил Тодоров Шарков е български просветен деец и краевед.[1]
Биография
[редактиране | редактиране на кода]Роден е през 1883 година в село Килифарево, Търновско. Произхожда от богато семейство. През 1904 г. завършва гимназия в Търново, след което за кратко учителства в Ловешко. От 1905 до 1911 г. учи в Софийския университет, където завършва славянска филология. Учителства във Враца и Казанлък (1910 – 1911).
Участва в Балканските войни от 1912 – 1913 г. За бойни заслуги е произведен в чин подпоручик (от запаса). След демобилизацията отново е учител в Казанлък. През 1914 г. е преместен в Дупница. По време на Първата световна война (1915 – 1918) е мобилизиран и служи в Четиринадесети пехотен македонски полк. След войната се завръща в Дупница, където е избран за председател на дружеството на запасните офицери. През 1926 г. е назначен за помощник училищен инспектор за Петричко.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/dc/Vasil_Sharkov_WW1.jpg/220px-Vasil_Sharkov_WW1.jpg)
Установява се в Горна Джумая, където живее и работи.[2] По негова инициатива през 1929 г. в града се създава археологическа сбирка и археологическо дружество „Скаптопара“ към читалище „Съгласие“. Занимава се с краеведска дейност. През 1930 г. издава книгата „Град Горна Джумая. Минало и днес“, която е ценен източник за историята на града. През 2005 г. излиза второ фототипно издание на книгата. Уредник е на списание „Пирин“, излизало в Горна Джумая през 1929 – 1932 г.[3][4]
Умира през 1965 година в София.
Библиография
[редактиране | редактиране на кода]- Теодосий, Килифарски отшелник, манастиря му и Килифарево: Сказка, Кооп, София, 1914 г.
- 14 пехотен Македонски полк във войната за обединението на българите през 1915 – 1918 г., Арм. воен.-изд. фонд, София, 1922 г.
- Нов правописен речник: Състав. според нов офиц. правопис, Мижоров, Дупница, 1924 г.
- Град Горна Джумая: Минало и днес, Горноджумайско гр. общин. управл., Арм. воен.-изд. фонд, София, 1930 г.
Бележки
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ Енциклопедия „Пирински край“, том II. Благоевград, Редакция „Енциклопедия“, 1999. ISBN 954-90006-2-1. с. 441.
- ↑ Държавен архив, Благоевград – фонд на участниците в националноосвободителните борби.
- ↑ Душков, Живодар. Български периодични издания със заглавия ороними, Част ІІ. 1878 – 1919, в: Научни трудове на Русенския университет – 2010, том 49, серия 6.2, стр. 163.
- ↑ Кантуров, Иван. „Периодичният печат в Пиринския край, 1903 – 1944“. – В: „Пирински край. Краеведски изследвания“. Благоевград, 1996, стр. 108 – 110.
- Български военни дейци от Първата световна война
- Български военни дейци от Балканските войни
- Възпитаници на Факултета по славянски филологии на Софийския университет
- Български просветни дейци
- Български поручици
- Български краеведи
- Благоевградчани
- Носители на орден „За военна заслуга“
- Родени в Килифарево
- Починали в София